I am afraid of what I'm risking if I follow you Into the unknown
Fata Morgana mágiája
jelenleg aktív
„– Hercegnő! Mi történik? Mi ez a varázslat? – Ez egy átok, léteznie sem volna szabad, nem tudom, hogy a nővéreim miféle sötét praktikákat használtak, hogy létrehozzák, de már késő bármit is tenni. – Mi fog történni? – Egy másik világban fogunk felébredni. Mi és mindenki, akit elér az átok. Jól figyelj, Tücsök! Nem fogunk emlékezni arra, kik vagyunk, de ha előbb térnek vissza az emlékeid, mint az enyémek, el kell mondanod, ki vagyok! Tudnom kell! Nem bízok a testvéreimben, többé senkiben, csak benned! – Dehát...! Nem volt időm tiltakozni, kérdezősködni vagy tovább értetlenkedni, mert a pulzálás következő hulláma elérte a hercegnőt. Solana köddé vált, a következő hullámban pedig Notus és Boreas is, Calypsoval együtt. A falhoz hátráltam, de a harmadik hullám engem is elért. Mintha elfújták volna a gyertyát, a gondolataim, a félelmeim, az álmaim, a céljaim... minden eltűnt, eltűntem én is, egy teljes pillanatra megszűntem létezni, majd egy új világban ébredtem valaki másként.” – Részlet a Tücsök Tihamér történetéből
Fata Morgana
határa
Számos és számtalan
karakter állás
Csillámport szórunk
a hőseinkre
Jelenleg 72 felhasználó van itt :: 0 regisztrált, 0 rejtett és 72 vendég :: 3 Bots
Nincs
A legtöbb felhasználó (117 fő) 2021-02-23, 20:50-kor volt itt.
Én pusztításra lettem teremtve. Ez az élet célom, késztetést érzek arra, hogy mindent leromboljak és elpusztítsak. Nekem az a jó, ha káoszba tudom taszítani a világot és nem számít, hogy mi történik később. Ráadásul az a kis kék szörny vagy nem is tudom, hogy minek hívhatnám, csak még inkább bíztat erre az egészre.
Felébredek az ébresztő hangjára. Felülök lassan, majd megrázom a fejemet. Már megint ez a fura álom, ezzel a fura érzésekkel… És az a legnagyobb baj, hogy tudom miért vagyok ilyen. Tudom, hogy miért gondolok ilyesmire, tudom, hogy miért akarok pusztítani, az pedig nem más miatt, mint Stitch. Vagyis, én vagyok Ő, Stitch.
Ah, mindegy bonyolult ez eléggé. Eleve mindenki furának talált és különc is voltam, vagyok, de ezek után végképp annak érzem magam. Nem csodálom, hogy néha még őrültnek is hisznek. Lassan kezdem én is annak hinni magam.
Már egy jó ideje történt a legelső dolog, még pedig az, hogy egy kis kék szörnyet láttam meg a tükörben a tükörképem helyett. Először azt hittem, hogy még mindig csak álmodok vagy félkomásan képzeltem be, de sajnos ez nem így volt. A suliban szerencsére nem igazán voltam tükör közelében, maximum a wc-ben, de ott még nem láttam. Utána pedig, amikor haza mentem, akkor ismét láttam. Nem igazán értettem, hogy miért csak otthon jelenik meg. Inkább sehol se tegye. Mondjuk ez a kis valami még nem is annyira vészes, csak fura, de elkezdtek minden féle emlékek is visszatérni, amiket meg végképp nem tudtam hova tenni.
Miután mindenre emlékeztem, akkor kezdett a pusztítás vágya felerősödni bennem, először csak apróságokat tettem tönkre, de ez nem volt elég. Sokkal, de sokkal többet akartam csak fogalmam sem volt, hogy hogyan tudnám kivételezni, anélkül, hogy bárki leleplezhetne. Viszont nem akarok így érezni. Én csak szimplán normális életet akarok élni, túl sok kérés az? Nem mintha lennének barátaim… Illetve nem sok. Viana van, akit annak tekinthetek. Ő tanított meg úszni is, illetve a víz iszonyomból is mondhatni, hogy „kigyógyított”. Világéletemben utáltam az uszodákat és nagyobb, mélyebb vizeket, de soha nem tudtam, hogy miért. Egészen addig, amíg Stitch emlékei vissza nem tértek. Ő nem tudott úszni és félt is a víztől, és emiatt, miatta én is. Viszont hála Viana-nak ez már nem így van.
Aztán ott van még Lilo is. Nem tudom miért, de ő a barátom akart lenni és ki is tart mellettem. Fura. Ő maga is fura, nem értem miért akar a közelemben lenni egyáltalán, viszont nem bánom. Amikor vele vagyok, akkor olyan mintha ő kordában tudna tartani. Ez elég hülyén hangzik, de tényleg így érzem. Plusz emlékeztet arra a lányra, akit még Stitch-ként ismertem. Ugyan olyan bolondosak és van hogy hirtelen haragúak, de közben a családdal és a barátokkal rendes, mindent megtenne értük. Igaz, van, hogy panaszkodik a nővérére, leginkább akkor, amikor összevesznek, de utána mindig kibékülnek. Irigylem őket néha, tényleg nagyon szeretik egymást. Bár úgy érzem, hogy engem nem igazán kedvel… Nem tudom, megérzés.
Viszont mindentől függetlenül örülök, hogy Lilo az életem része. Mellette legalább normálisnak érezhetem magam egy kicsit, ha már amúgy nem vagyok az.
Képességem
✦ Képes vagy felvenni a mesebeli alakod, a csillagkutyát. ✦ Amint az emlékeid visszatérnek, kényszered lesz a rombolásra, pusztításra. Ez nem épp pozitív képesség, de Lilo képes téged kontrollálni. ✦ Közel 20 nyelven vagy képes folyékonyan beszélni. ✦ Bármit, amit elolvasol, képes vagy elraktározni az agyadban. Olyan, mintha egy hatalmas könyvtár lenne a fejed. Elég egyszer elolvasnod a sulis tananyagot, hogy tudd. ✦ A mesebeli alakodban sokkal gyorsabb vagy, valamint képes vagy a falon mászni, akár egy pók. ✦ Tökéletesen látsz éjszaka, fények nélkül. Ilyenkor a szemed színe zöldre változik. ✦ Kifinomultabb hallással és szaglással rendelkezel.
„You’re not alone, and we’ll always be here for you.”
Kedves Inoke!
Nem lehet könnyű számodra, ha a genetikádba van kódolva a pusztítás. Arról nem is beszélve, hogy egy teljesen másik világból származol, nem igaz? Tekintsünk el attól az apró ténytől, hogy Fata Morganában az élet eltér a mesédbelitől, de még a saját világodban is egyfajta kívülállóként érkeztél a Földre. A tudatalattid pedig nem véletlenül táplálhatta beléd ezeket az érzéseket Fata Morganában sem. Még szerencse, hogy Vaiana és Lilo melletted állnak. Ki tudja, lehet, hogy a két lány nem csak az úszásban segíthet számodra, hanem a víz iránti szenvedélyükben is osztozol majd velük a jövőben. Ugyan nem rendelkezel sok baráttal, de kérlek, ne add fel olyan könnyedén! Biztosan akadnak olyanok, akik értékelik a pusztítási vágyaidat, vagy éppen visszafogják azokat. Ne aggódj, nem vagy őrült! A kis kék űrlény a tükörben te vagy, és nem egyedül küszködsz ezzel a problémával, így nem te vagy az egyetlen, aki hallgat a kilétéről. Lilónak mikor tervezed elárulni, hogy ki vagy? Vagy úgy gondolod, hogy a pusztítási hajlamaiddal együtt a titkokat is örökké vissza lehet fogni? Én nem ajánlom, hogy sokáig halogasd a nagy beszélgetést, lehet, hogy a hallgatásoddal többet ártanál, mint segítenél a kapcsolatotokon, sőt, lehetséges, hogy a lány is hasonló félelmekkel és gondolatokkal van tele. Mindkettőtöknek jót tenne egy kiadós beszélgetés.
Nem is tartalak fel tovább, piszkáld meg Lilót, hogy ő is elkészüljön és vessétek bele magatokat a Fata Morganabeli kalandokba!
Amennyiben stoppolt karakter és/vagy play by került most elfogadásra, kérlek, töröld a Stoppolások rendszerezése topicból és ezután foglald le az arcot az Avatar- és névfoglalóban!